Підбір моделей організаційної структури взаємодії самокерованих організацій із внутрішнім оточенням проєктів розвитку - Івко, Андрій (Управління розвитком складних систем, 2024)
Проведено аналіз організаційних моделей управління проєктами та їх застосовність до управління проєктами розвитку самокерованих організацій. Поставлено задачу вибору моделі взаємодії проєктів розвитку самокерованих організацій з внутрішнім оточенням. Як внутрішнє оточення розглянуто головну організацію, до якої належать учасники команди управління проєктами розвитку. Запропоновано класифікацію моделей взаємодії проєктів розвитку самокерованих організацій з внутрішнім оточенням таких проєктів. Визначено десять ознак класифікації: за глибиною управління, за типом впливів управління, за типом суб’єктів взаємодії, за типом організаційної структури головної організації, за методологією, в межах якої здійснюється взаємодія, за рівнем кількісної складності взаємодії, за локалізацією взаємодії, за рівнем кроскультурності взаємодії, за ступенем диджиталізації взаємодії, за моделлю обробки взаємодії. Ідентифіковано різновиди моделей в межах кожної ознаки класифікації. Запропоновано три моделі взаємодії самокерованої команди управління проєктом розвитку з головною організацією: A-модель, в якій налаштування взаємодії здійснюється командою; B-модель, в якій налаштування взаємодії здійснюється головною організацією; C-модель, в межах якої взаємодія відбувається на основі арбітражу між налаштуваннями команди і налаштуваннями головної організації. Надано графічні схеми реалізації зазначених моделей, проведено їх опис і надано характеристику. Проведено порівняння моделей обробки взаємодії команди проєкту із внутрішнім оточенням. Підкреслено переваги і галузь застосування кожної моделі. Проведено SWOT аналіз, виокремлено сильні сторони, слабкі сторони, можливості, що виникають при застосуванні зазначеного сімейства моделей обробки взаємодії самокерованої команди проєкту з внутрішнім оточенням у межах синкретичної методології управління проєктами, і загрози, що можуть виникнути. Сформульовано галузі подальших досліджень у вибраному напрямі: формалізація моделей модулів корекції взаємодії на рівні корпоративної методології самокерованої проєктно-орієнтованої організації, формалізація моделей модуля арбітражу взаємодії на рівні корпоративної методології самокерованої проєктно-орієнтованої організації, формалізація моделей взаємодії самокерованих команд управління проєктами розвитку із зовнішнім оточенням таких проєктів і зовнішнім оточенням головної організації, використання елементів штучного інтелекту в модулях корекції взаємодії та модулі арбітражу взаємодії в межах синкретичної методології управління проєктами розвитку самокерованих організацій, практична апробація моделей взаємодії самокерованих команд управління проєктами розвитку із внутрішнім та зовнішнім оточенням таких проєктів в межах синкретичної методології управління проєктами при реалізації самокерованими організаціями проєктів (портфелів проєктів) відновлення інфраструктури України. Сформульовано висновки з проведених досліджень.